Vă întrebați de ce v-am adus aici pe toți.
La urma urmei, tocmai am avut un festin.
De când ne răsfață bătrânul Walder cu două festinuri la două săptămâni ?
Degeaba ești stăpân peste ținuturile riverane,
dacă nu poți sărbători cu familia ! Eu așa socotesc !
I-am adunat pe toți Frey-i care fac mai mult de două parale,
ca să vă spun planurile mele pentru această mare Casă,
acum, că a venit iarna.
Dar, înainte de toate, un toast !
Gata cu poșirca aia dornisheană ! Ăsta e cel mai bun vin de Arbor !
Vin adevărat, pentru eroi adevărați !
Stăm împreună !
Tu, nu. Nu irosesc un vin bun pe o afurisită de femeie.
Poate că nu sunt cel mai plăcut bărbat. Recunosc.
Dar sunt mândru de voi. Sunteți familia mea,
bărbații care m-au ajutat să masacrez familia Stark la Nunta Roșie.
Da, da, aclamați !
Niște viteji, cu toții !
Ați spintecat o femeie grea cu prunc.
Ați tăiat gâtul unei mame a 5 copii.
V-ați masacrat oaspeții, după ce i-ați invitat în casa voastră.
Dar n-ați măcelărit toată Casa Stark.
Nu, nu. Asta a fost greșeala voastră.
Trebuie să-i stârpiți pe toți, de la rădăcină.
Dacă lași în viață un singur lup, oile sunt mereu în primejdie.
Când vor întreba oamenii ce s-a petrecut aici,
spune-le că Nordul nu uită. Spune-le că a venit iarna după Casa Frey.
URZEALA TRONURILOR
Sezonul 07, Episodul 01 "Stânca Dragonului"
Sunteți sălbatici ?
Sunt Meera Reed, fiica lui Howland Reed.
El e Brandon Stark, fiul lui Ned Stark.
De unde știu eu că e adevărat ?
Ai fost la Pumnul Primilor Oameni. Ai fost la Sălașul Aspru.
Ai văzut oștirea morților. L-ai văzut pe Regele Nopții.
Vine după noi. După noi toți.
Bine. Haideți ! Duceți-i înăuntru !
Vreau ca toți maesterii din Nord
să caute în cronici orice referire la sticla dragonului.
Sticla dragonului ucide umblătorii albi, acum e mai prețioasă decât aurul.
Trebuie s-o găsim, să săpăm după ea și să construim arme din ea.
Toată lumea între 10 și 60 de ani
se va antrena zilnic cu sulițe, lănci, arcuri și săgeți.
Era timpul să-i învățăm pe flăcări ăștia văratici cum să lupte.
Nu doar pe flăcăi.
Nu putem apăra Nordul, dacă luptă doar jumătate din populație.
Vrei să-i pun o suliță în mână nepoatei mele ?
Nu plănuiesc să tricotez lângă vatră, în timp ce bărbații luptă pentru mine.
Oi fi eu mică, lord Glover, și oi fi fată,
dar sunt o nordică în aceeași măsură ca Domnia Ta.
Într-adevăr, doamna mea, n-a pus nimeni la îndoială ...
N-am nevoie de permisiunea ta ca să apăr Nordul.
Vom antrena orice bărbat, femeie, băiat și fată de pe Insula Ursului.
În timp ce ne pregătim pentru atac, trebuie să ne întărim apărarea.
Singurul lucru care stă între noi și oștirea morților este Zidul,
și Zidul n-a mai fost apărat cum se cuvine de veacuri întregi.
Nu sunt regele oamenilor liberi.
Dar, dacă e să supraviețuim împreună acestei ierni ...
Vrei să apărăm castelele în numele tău ?
Ultima oară i-am văzut pe Regele Nopții la Sălașul Aspru.
Castelul cel mai apropiat de Sălaș e Rondul de Est la Mare.
Atunci, acolo mă duc. Se pare că noi suntem Rondul de Noapte acum.
Dacă trec de Zid,
primele două castele în drumul lor sunt Ultima Vatră și Karhold.
Casele Umber și Karstark au trădat Nordul.
Castelele lor ar trebui dărâmate, să nu mai rămână piatră peste piatră.
Castelele n-au făptuit nicio fărădelege.
Și avem nevoie de toate fortărețele pentru războiul care va veni.
Ar trebui să dăm Ultima Vatră și Karhold altor familii,
unor familii loiale, care ne-au susținut împotriva lui Ramsay.
Casele Umber și Karstark au luptat lângă Casa Stark, veacuri la rând.
Ne-au slujit cu credință, generație după generație.
Și ne-au trădat.
N-am să le iau acestor familii casele ancestrale
din cauza fărădelegilor unor fii nesăbuiți.
Deci, trădarea rămâne nepedepsită și loialitatea, nerăsplătită ?
Pedeapsa pentru trădare e moartea.
Micul John Umber a murit pe câmpul de luptă.
Harald Karstark a murit pe câmpul de luptă.
Au murit luptând pentru Ramsay.
Dă castelele familiilor oștenilor care au murit luptând pentru tine.
Când eram Lord Comandant al Rondului de Noapte,
am executat oameni care m-au trădat.
Am executat oameni care au refuzat să-mi urmeze ordinele.
Tata spunea mereu :
"Bărbatul care osândește trebuie să îndeplinească osânda."
Și am încercat să trăiesc după aceste vorbe.
Nu voi pedepsi un fiu pentru păcatele tatălui său
și nu voi lua casa unei familii
de la o familie căreia îi aparține de veacuri.
Aceasta e hotărârea mea și e definitivă.
Ned Umber !
Alys Karstark !
Veacuri de-a rândul, familiile noastre au luptat cot la cot.
Vă cer să jurați din nou credință Casei Stark,
să fiți stegarii noștri și să veniți în ajutorul nostru oricând vă chemăm.
Ridicați-vă !
Războaiele de ieri nu mai au însemnătate.
Nordul trebuie să se unească, tot Nordul însuflețit.
Vreți să stați alături de mine, Ned și Alys ? Acum și întotdeauna ?
Acum și întotdeauna !
- Ești sora mea, dar acum sunt rege. - O să începi să porți coroană ?
Când îmi pui la îndoială hotărârile în public, mă subminezi.
- Deci, nu-ți pot comenta hotărârile ? - Firește că poți, dar ...
Nici Joffrey nu lăsa pe nimeni să-i conteste autoritatea.
Crezi că a fost un rege bun ?
Crezi că eu sunt ca Joffrey ?
Nu știu pe nimeni care să semene mai puțin cu Joffrey.
Mulțumesc.
- Ești bun la asta, știai ? - La ce ?
La cârmuire.
- Nu. - Ba da ! Ba da !
Te respectă, zău ! Dar trebuie să ...
- De ce râzi ? - Ce spunea tata ?
Tot ce e înainte de "dar" nu face două parale.
Mie nu mi-a spus niciodată asta.
Nu. Nu vorbea niciodată urât în fața fetelor lui.
Fiindcă încerca să ne protejeze.
N-a vrut să vedem cât de murdară e lumea cu adevărat,
dar tata n-a reușit să mă protejeze. Nici tu nu poți. Nu mai încerca.
Nu mai încerc să te protejez, nu mai încerca nici tu să mă subminezi.
Nu încerc să te subminez !
Trebuie să fii mai deștept decât tata.
Trebuie să fii mai deștept decât Robb.
I-am iubit, mi-e dor de ei, dar au făcut greșeli prostești.
Și amândoi și-au pierdut capul din cauza asta.
Și cum să fiu mai deștept ? Ascultându-te pe tine ?
Ar fi oare atât de groaznic ?
Un corb de la Debarcaderul Regelui, Înălțimea Ta.
"Cersei, din Casa Lannister, Prima pe Numele Ei,"
"Regina Andalilor și a Primilor Oameni, Protectoarea celor Șapte ..."
Ce vrea ?
Să vin la Debarcaderul Regelui.
Să plec genunchiul sau să sufăr soarta tuturor trădătorilor.
Ai fost atât de preocupat de dușmanul dinspre Nord,
încât ai uitat de cel dinspre Sud.
Mă preocupă Regele Nopții, fiindcă i-am văzut.
Crede-mă, nici tu nu te-ai fi gândit la altceva dacă îl vedeai.
Avem un zid între noi și Regele Nopții.
Între noi și Cersei nu e nimic.
Sunt 1.500 km între noi și Cersei. A venit iarna.
Lannisterii sunt o oștire din Sud. N-au ajuns niciodată până aici.
Tu ești oșteanul, dar o cunosc.
Dacă ești dușmanul ei, nu se va opri până nu te va distruge.
A găsit o cale să-i ucidă pe toți cei care i-au stat împotrivă.
Vorbești de parcă ai admira-o.
Am învățat multe de la ea.
- Ce e asta ? - Ceva ce am așteptat toată viața.
Lucrul pentru care ne-a instruit tata, indiferent dacă știa sau nu.
Știa.
M-a obligat să învăț pe dinafară fiecare oraș, lac, pădure sau munte.
Acum sunt ale noastre. Trebuie doar să le cucerim.
N-ai spus nimic de când ai venit acasă. Ești furios pe mine ?
Nu, nu sunt furios.
- Ți-e teamă de mine ? - Ar trebui să-mi fie ?
Daenarys Targaryen l-a ales pe Tyrion să-i fie Mână.
Acum traversează Marea Îngustă,
nădăjduind să recucerească tronul tatălui ei.
Frățiorul nostru, cel pe care îl iubești atât, pe care i-ai eliberat,
cel care i-a ucis pe tatăl nostru și pe primul nostru născut,
acum e alături de dușmanii noștri și le dă sfaturi.
E acolo, undeva, în fruntea unei flote.
- Unde vor andoca ? - La Stânca Dragonului.
Are porturi cu apă adâncă, pentru corăbii.
Stannis a lăsat castelul neocupat și ea s-a născut acolo.
Dușmani la răsărit.
Dușmani la Sud, Ellaria Sand și scorpiile ei.
Dușmani la apus, Olenna, bătrâna cățea. Altă trădătoare.
Dușmani la Nord.
Bastardul lui Ned Stark a fost numit Regele Nordului
și târfa aia ucigașă de Sansa e alături de el.
Dușmani, pretutindeni. Suntem înconjurați de trădători.
Tu ești acum la comanda oștirii Lannister. Ce facem ?
A venit iarna.
Nu putem câștiga un război, dacă nu ne putem hrăni oștirea.
Tyrellii au grânele, Tyrellii au vitele.
Vor accepta stegarii Tyrell să lupte alături de o hoardă Dothraki
și de oșteni sclavi Nepătați ?
Dacă cred că Daenerys va învinge. Nimănui nu-i place să piardă.
În acest moment, se pare că noi vom pierde.
- Sunt regina celor Șapte Regate. - Trei regate, în cel mai bun caz.
Nu sunt sigur că înțelegi în ce primejdie ne găsim.
Înțeleg că luptăm pe viață și pe moarte. Înțeleg că pierzătorul moare.
Învingătorul poate lansa o dinastie care să dăinuie 1.000 de ani.
O dinastie pentru cine ? Copiii noștri sunt morți.
- Noi am rămas ultimii. - O dinastie pentru noi, atunci.
N-am apucat să vorbim despre Tommen.
- Ce mai e de spus ? - Băiatul nostru și-a luat viața.
M-a trădat. Ne-a trădat pe amândoi.
Ar trebui să ne plângem morții la nesfârșit ?
Pe mama, pe tata și pe toți copiii noștri ? i-am iubit !
Dar acum s-au prefăcut în țărână, iar noi suntem încă vii.
Suntem ultimii Lannisteri. Ultimii care mai înseamnă ceva.
Nici măcar Lannisterii nu pot supraviețui fără aliați.
Unde sunt acum aliații noștri ?
Ai văzut ce au pățit Walder Frey și familia lui.
Am auzit. Cum ne-am putut încrede într-un astfel de om ?
N-am putut. Era un laș bătrân. Dar Casa Frey ne-a susținut.
Acum sunt morți cu toții. Cine i-a omorât nu ne e prieten.
Avem nevoie de aliați. Mai buni, mai puternici.
Nu putem câștiga acest război de unii singuri.
Crezi că i-am ascultat 40 de ani pe tata, fără să învăț nimic ?
Casa Greyjoy ! I-ai invitat pe Greyjoy la Debarcaderul Regelui !
- Nu pe toți. - Se pare că sunt toți !
L-am invitat pe Euron Greyjoy, noul rege al Insulelor de Fier.
Tu însuți ai spus-o. Avem nevoie de aliați mai buni. Uite-i !
Cum sunt aliați mai buni ? Prin ce diferă de Frey ?
Ambele Case și-au ucis foștii prieteni imediat ce le-a convenit.
Așa fac toți când le convine. Spre deosebire de Frey, au corăbii.
- Și se pricep să ucidă. - Nu se pricep la nimic.
Îi cunosc pe oamenii de fier. Sunt niște omuleți meschini și frustrați.
Nu știu decât să fure lucruri pe care nu le pot construi sau crește.
Euron Greyjoy n-a venit aici pentru asta.
- Atunci, de ce a venit ? - Pentru o regină.
În clipa în care am fost ales rege al Insulelor de Fier, m-au trădat.
Pe mine, unchiul lor ! Mi-au furat cele mai bune corăbii și au fugit.
Mi-au dus corăbiile la capătul lumii și i le-au închinat reginei-dragon,
ca să-și aducă oștirile aici, să te atace.
Asta nu înseamnă nimic, pe lângă trădarea pe care ai suferit-o tu
din partea unei rude, din câte am auzit.
Totuși, mă sâcâie.
Dacă i-aș ucide, m-aș simți mult mai bine.
Și, de vreme ce rudele noastre trădătoare luptă de aceeași parte ...
M-am gândit că noi, monarhii de drept, i-am putea ucide împreună.
Dar tu nu ești un rege de drept, nu-i așa ?
Greyjoy-i s-au răsculat împotriva tronului, pentru dreptul de a fi regi.
Dar, din câte îmi amintesc, ați fost înfrânți fără drept de apel. Apropo ...
N-ai declanșat tu rebeliunea ?
Navigând până la Casterly Rock, ca să incendiezi flota Lannister ?
Ne-ai prins cu pantalonii în vine. Foarte isteață mișcare !
Firește, am ajuns oricum în Insulele de Fier. Am fost acolo.
Mi-aduc aminte. Te-am văzut. Auzisem atâtea despre tine ...
Cel mai bun din lume. Nu-l poate opri nimeni.
Nu mi-a venit să cred, ca să fiu sincer.
Dar trebuie să recunosc, când ai dat buzna pe pod
și ai început să spinteci oameni ...
A fost glorios. Ca un dans.
Oamenii pe care i-am spintecat erau sânge din sângele tău.
Locul devenise prea aglomerat.
- Mi-a plăcut să te urmăresc. Sincer. - Și mie, să omor, Greyjoy.
Un lucru bun pentru mine.
Dacă nu ne-ai fi strivit, n-aș fi plecat în exil.
Și n-aș fi ajuns cel mai bun căpitan de pe cele 14 mări.
- Nu și cel mai modest. - Tu nu ești modestă.
Ești regina unui mare regat. Nu-ți pasă de Insulele de Fier.
Nu găsești acolo decât stânci și găinaț ...
Și o mulțime de oameni urâți.
Flota de fier, pe de altă parte, e cu totul altceva.
E cea mai mare flotă pe care a văzut-o Westerosul.
Cu flota de fier, ești stăpâna mări lor.
Îi poți înfrânge pe năvălitorii de la răsărit.
Și pe pretendenții din Nord și din Sud.
Ce vrei în schimb ?
De când eram prunc,
îmi doream să cresc și să mă însor cu cea mai frumoasă femeie din lume.
Așa că, iată-mă ! Cu 1.000 de corăbii. Și cu două mâini de nădejde.
Îți resping propunerea.
- De ce ? - Nu ești demn de încredere.
Ai mai încălcat făgăduieli făcute aliaților
și i-ai ucis cu prima ocazie.
- Ți-ai ucis propriul frate. - Încearcă și tu. Te vei simți grozav.
Nu mă aștept să te încrezi în mine din prima clipă.
Trebuie să-mi dovedesc intențiile cinstite.
Din experiența mea, cea mai scurtă cale spre inima unei femei e un dar.
Un dar neprețuit.
Nu mă voi întoarce în Debarcaderul Regelui fără el.
Maestere Weyland ...
Ficatul unui băutor, fără îndoială, cântărește-l.
Triumful plăcerilor trecătoare, pacostea omenirii.
Arhimaester, mă întrebam ...
- Cât cântărește ? - 147.
Mă întrebam dacă v-ați gândit la propunerea mea.
Nu-mi aduc aminte propunerea ta.
V-am întrebat dacă, având în vedere ce-am văzut în Nord,
aș putea avea acces în zona restrânsă a bibliotecii.
Zona aceea e rezervată maesterilor. Ești cumva maester ?
Nu.
Nu e o propunere prea întemeiată, nu-i așa ?
Arhimaester, cu respect ... i-am văzut.
Oștirea morților. Umblătorii albi.
Am fost trimis aici ca să învăț cum să-i înving.
Toată lumea din Citadelă, cei care-mi vorbesc măcar,
toți se îndoiesc de existența umblătorilor.
Toată lumea din Citadelă se îndoiește de orice. E meseria lor.
Dar poveștile Nopții Lungi nu pot fi pe de-a-ntregul inventate.
Prea multe asemănări din surse fără legătură între ele.
- Surse din zona cu acces restrâns ? - Exact.
Și cea mai simplă explicație pentru obsesia ta cu umblătorii
este că spui adevărul și că ai văzut ceea ce ai spus că ai văzut.
- Deci, mă credeți. - Te cred.
Cântărești inima ?
Asta vă face singurul om la Sud de Gemeni care mă crede.
Nu suntem ca oamenii de la Sud de Gemeni.
Și nu suntem ca oamenii de la Nord de Gemeni.
În Citadelă, trăim altfel de vieți, din altfel de motive.
Suntem memoria acestei lumi, Samwell Tarly.
Fără noi, oamenii n-ar fi mai buni decât câinii.
Nu și-ar aminti decât ultima masă. Nu s-ar gândi decât la următoarea.
De fiecare dată când pleci de-acasă, urlă de parcă nu te mai întorci.
În toiul Rebeliunii lui Robert, oamenii au crezut că e sfârșitul lumii.
Sfârșitul dinastiei Targaryen ... Ce se va alege de noi ?
Când Aegon Targaryen și-a întors privirea spre apus
și a zburat cu dragonii spre Apa Neagră : sfârșitul e aproape !
Cu mii de ani în urmă, în timpul Nopții Lungi,
îi putem ierta că au crezut că lumea chiar se va sfârși. Dar n-a fost așa.
Nu s-a sfârșit. Zidul a dăinuit.
Și toate iernile care au venit, s-au sfârșit.
Fii bun și fă curățenie.
Ești un bărbat norocos.
Am auzit că i-a învins pe Câine în luptă dreaptă.
- E o femeie impresionantă. - Ce dorești, lord Baelish ?
Vreau să fii fericită. Vreau să fii în siguranță.
Sunt în siguranță. Sunt acasă, înconjurată de prieteni.
O am pe Brienne, să mă apere de oricine îmi vrea răul.
Dar fericită ? De ce nu ești fericită ?
Ce vrei, dar nu ai ?
Acum, liniște și pace.
Nu e nevoie să ai ultimul cuvânt, lord Baelish.
O să presupun că ai spus ceva isteț.
Doamna mea ... Doamna mea ...
- Ce mai caută aici ? - Avem nevoie de oamenii lui.
Fără Vale, Ramsay Bolton ar fi încă stăpânul acestui castel.
Degețel ne-a salvat.
Vrea ceva.
Știu exact ce vrea.
Străzile orașului le străbătea
După ce coborâse colina,
Pe alei și dale de piatră călărea,
Să-și întâlnească iubita.
Era neprețuitul lui odor Și lumina ochilor.
Chiar și un zid de fortăreață Se sfarmă pentru un sărut,
Aurul, oricât de mult, Nu te încălzește în așternut,
Aurul, oricât de mult, Nu te încălzește în ...
Frumos cântecel ! Nu i-am mai auzit până acum.
- Ți-e foame ? Avem carne de iepure. - Nu vreau să vă fur mâncarea.
Nu furi nimic. Îți oferim noi. Hai, o să fie frig la noapte !
- Mergi spre miazăzi ? - Spre Debarcaderul Regelui.
Biata fată !
- Nu e așa de rău, nu ? - Depinde de gusturi, aș zice.
Dacă-ți plac străzile pline de rahat și de sânge de porc e nemaipomenit.
Mereu am vrut să văd Fortăreața Roșie, Septul lui Baelor, Groapa Dragonilor.
Apoi, când am ajuns, nu m-au lăsat lângă Fortăreață,
Septul lui Baelor fusese aruncat în aer și Groapa Dragonilor e o ruină.
Oamenii care locuiesc acolo
te-ar jupui de viu, dacă ar putea să-ți vândă pielea pe două parale.
Cel mai rău loc din lume.
Ce căutați prin ținuturile riverane ?
S-a întâmplat ceva cu Frey-i sus, la Gemeni.
Noi facem parte din oștirea trimisă să facă pace.
Poftim ! Musafirii, primii.
Nu, nu pot. N-aveți destul.
Mama mi-a spus mereu să fiu bun cu străinii,
și străinii vor fi buni cu mine.
Sunteți departe de casă. Sunt sigură că ați trăit niscaiva aventuri.
Da, aventuri nesfârșite. Vor cânta despre noi 1.000 de ani.
Adevărul e că, atunci când am plecat de acasă, abia așteptam să plecăm.
Acum, după ce am lipsit o vreme, abia așteptăm să ajungem acasă.
Mă gândesc la tata, singur în barcă ... Ar trebui să fiu cu el pe mare.
- Soția a născut primul nostru prunc. - Băiețel sau fetiță ?
Cine știe ? Crezi că oștenii primesc corbi cu vești de acasă ?
- Sper să fie fetiță. - De ce ?
Fetele își îngrijesc tații când îmbătrânesc.
Băieții pleacă să lupte în războaiele altcuiva.
Ești îndeajuns de mare ca să bei ?
E vin de afine. Eu însumi i-am făcut.
E foarte bun.
Ce caută o fată drăguță singură pe drum spre Debarcaderul Regelui ?
O s-o omor pe regină.
Numai afară să nu fii într-o noapte ca asta.
Trebuie să fii un vrăjitor puternic ca să-ți dai seama de asta.
Ți-a șoptit la ureche Stăpânul Luminii ?
"Ninge, Thoros. Bate vântul. O să fie frig la noapte l"
Ești un urs morocănos, Clegane.
- Vrei niște rom ? - Nu-mi place poșirca aia. Prea dulce.
- De ce ești mereu prost dispus ? - Din experiență.
Ăsta pare un loc bun să petrecem noaptea.
- Oamenii ăștia nu ne vor aici. - Mie mi se pare părăsit.
Nu sunt vite. Nu iese fum din coș.
- Nu-mi place ce văd. - Te sperii ușor, pentru o namilă.
Să-ți spun ce nu mă sperie ... Neisprăviții pleșuvi ca tine.
Crezi că păcălești pe cineva cu coada aia ? Neisprăvit chel !
Hai ! Poate au ascuns niște bere pe undeva.
N-au ascuns.
Vedeți dacă e vreo cămară. Mereu le scapă ceva.
- Cum crezi că și-au găsit sfârșitul ? - Murind.
Fata a murit în brațele lui taică-său.
Amândoi, acoperiți de sânge, cu un cuțit la picioare.
Cred că sufereau de foame.
N-a vrut să-și lase fetița să sufere. A decis s-o ucidă și să-și ia zilele.
- Acum nu mai contează. - Nu, nu mai contează acum.
Te cunosc de multă vreme, Dondarrion.
Da. Cred că ne-am cunoscut la turnirul ăla ...
Și te-am crezut mereu plicticos ca naiba.
Nu ești rău. Nu te urăsc. Nu-mi placi, dar nu ești rău.
Îți mulțumesc, Clegane. Mă ungi pe suflet.
- Nu ai nimic deosebit. - Ai dreptate.
Atunci, de ce te tot reînvie Stăpânul Luminii ?
Am cunoscut bărbați mai de nădejde decât tine, și și-au pierdut căpățâna
sau și-au pătat nădragii în pragul morții, pe vreun câmp.
Nu a înviat niciunul. De ce tu ?
Crezi că eu nu mă întreb asta ? În fiecare oră, în fiecare zi ?
De ce sunt aici ? Ce trebuie să fac ? Ce vede Domnul în mine ?
Și ?
Nu știu. Nu-L înțeleg pe Domnul nostru.
Domnul tău.
Nu știu ce dorește de la mine. Știu doar că vrea să trăiesc.
Dacă e așa de puternic, de ce nu-ți spune ce naiba vrea ?
Clegane ! Vino aici !
Nu-ți fie frică. Nu te arde focul. Vreau să-ți arăt ceva.
Ghinionul meu să nimeresc alături de o bandă de închinători la foc ...
Da. Cât pe ce să crezi că e vorba de justiție divină.
Nu există justiție divină, nătângule !
Dacă exista, tu erai mort. Și fata aia ar fi trăit.
- Ce vrei ? - Uită-te în flăcări.
Nu vreau să mă uit în afurisitele de flăcări.
M-ai văzut cum i-am înviat, după ce i-ai spintecat.
Nu vrei să știi ce anume mi-a dat putere ?
Tot întreb, și nu vrea să-mi spună nimeni.
Nu-ți putem spune. Numai focul îți poate dezvălui.
- Ce vezi ? - Niște butuci care se mistuie.
Mai uită-te.
Ce vezi ?
Gheață. Un zid de gheață.
Zidul.
- Ce altceva ? - Locul unde Zidul întâlnește marea.
Acolo e un castel.
E un munte ... Seamănă cu un vârf de săgeată.
Și morții trec de el.
Cu miile.
Acum mă crezi, Clegane ?
Crezi că suntem aici dintr-un motiv ?
Ce naiba faci, Clegane ?
Îngrop morții.
- I-ai cunoscut. - Nu tocmai.
Îl rugăm pe Tată să fie îndurător când ne judecă.
O rugăm pe Mamă să ...
Fir-ar să fie ! Nu-mi aduc aminte restul.
Îmi pare rău că ați murit. Meritați mai mult. Amândoi.
- Ar trebui să dormi, Sam. - Morții nu dorm.
"Legende ale Nopții Lungi".
Targaryenii și-au împodobit armele cu sticla dragonului,
fără să știe la ce au folosit-o Primii Oameni.
- Ce este ? - E o hartă a Stâncii Dragonului.
Acolo și-au construit Targaryenii prima fortăreață
când au invadat Westerosul.
- E sticla dragonului. - Un munte întreg. Sub pământ.
Mi-a spus Stannis, dar n-am crezut ... E important. Jon trebuie să afle.
- A venit ? - Cine ?
Regina-dragon. Daenerys Născută din Furtună.
N-am auzit nimic.
Începem ?